Od roku 1968 zní při bohoslužbách v Letohradě na Orlici kytary. V neděli 5. října zahraje doprovodná kapela v původním složení.
![Na Orlici se bude vzpomínat](/sites/default/files/styles/medium/public/zpravy-full/article-2917.png?itok=Jgs4Tacs)
Uvolněná společenská atmosféra šedesátých let a změněná liturgická pravidla po Druhém vatikánském koncilu způsobily v Letohradě malou revoluci. Skupinka mladých křesťanů se za podpory P. Františka Karla rozhodla chválit Pána jinak, než to bylo dosud běžné. Mše svaté v kostele Nanebevzetí Panny Marie na Orlici tak od 7. července 1968 doprovází kapela s kytarami, basou a bicími.
Repertoár ze začátku tvořily do češtiny přeložené černošské spirituály. Postupem času přibývaly další písně a za krátkou dobu jich bylo ve zpěvníku více než sto. Ruku k dílu přiložili i známí skladatelé jako např. Petr Eben, nebo bratři Renčové.
Normalizačnímu režimu se zájem mládeže o duchovní věci samozřejmě nelíbil a snažil se „kytarové mše“ zakázat. To se mu nakonec podařilo, přičemž další z podporovatelů aktivit mladých, P. Josef Tajchl ztratil státní souhlas k výkonu kněžského povolání. Tradici rytmických písní se ale úplně vymýtit nepodařilo. Zpěv místo kytar hudebníci doprovázeli na harmonium, později na klavír. Po roce 1989 se vrátily i kytary a doprovodnou kapelu tvoří v současnosti už třetí generace hráčů.
„Nápad zahrát si v původní složení nadhodil někdo z nás na konci minulého roku. Na jednu stranu to bylo lákavé, na druhou stranu jsem se trochu bála. Od té doby jsem totiž za bicími neseděla, ale pustili jsme se do toho,“ říká s úsměvem Bronislava Halbrštátová.
O výsledku se budete moci přesvědčit již brzy. Proto, jste-li příznivci kytarových mší, neváhejte se v neděli 5. října vypravit do Letohradu. Mše svatá začíná v 10.15, kostel Nanebevzetí Panny Marie je na samém konci města směrem na Jablonné nad Orlicí. (lb)